London, 1889
Hjælp mig!
Hejsa, smukke.
Hej, Jack.
Jack The Ripper er ikke vant til kvinder, som kan slås, hvad?
Man skal ikke løbe fra en dame.
Jack ved, hvordan man behandler damer.
Godt gået, agent Wells.
Du tog Ripperens lanterne i din første måned.
-De andre bliver misundelige. -Det er de allerede.
Mr Kipling skriver uforskammede vers på væggene.
De har tilpasset Dem til livet i lageret på en selvsikker måde.
Ja, et sted, hvor mine talenter kan bruges til at hjælpe imperiet.
Ikke bare imperiets, hele verdens.
-Dette er bare et midlertidigt hjem. -Lå lager 1-11 ikke i England?
Nej, det skal lager 13 heller ikke. Det bliver et andet lands ære.
Så bliver der intet lager 13, for det britiske imperium varer for evigt.
Nemlig... Te?
-Sejt! Bedre end 3D Imax. -Fantastisk.
Hvorfor ser vi højdepunkter-
-af H.G., når hun lever lykkeligt med ham i Wisconsin?
-Hun er sammen med en pige nu. -Det vil jeg hellere se.
Det her er ikke højdepunkter.
Dette er det runde bord, som skabte legenden om kong Arthurs hof.
Nu er det lagerets tidskapsel.
Det lagrer mindet af agenternes afgørende øjeblik med lageret.
I dag skal I alle bidrage.
-Nej, det er for tidligt. -For tidligt til hvad?
Agenter bidrager til tidskapslen, når...
Ja, Arthur. Lager 13 nærmer sig enden på sin løbetid.
Det har intet med jeres ageren at gøre.
-Det bliver bedre end South Dakota. -Værtslandet står for nye agenter.
Det står i håndbogen.
-Hvor meget tid har vi? -Det er irrelevant.
Siger du.
Jeres job i dag er at bidrage til tidskapslen.
Jeg har en idé. I stedet for at sidde rundt om det mystiske bord-
-kan vi gøre noget skørt som at stoppe det fra at flytte.
Ikke? Kom nu! I tænker alle det samme.
Lageret vil flytte. Det er naturligt. Det er ingen krise.
Og du kan ikke hindre det? Du er forstander. Pas på det.
-Rolig, agent Lattimer. -Rolig?
Vi kan miste vores hjem, og du sidder bare der...
Inden nogen siger noget, de kommer til at fortryde:
-Jeg begynder, så vi kan falde ned. -God idé, miss Donovan.
Skal jeg bare tænke på noget positivt?
Læg hånden i cirklen. Artefaktet vælger det afgørende øjeblik.
-Hvor længe skal vi steppe? -Til vi dør.
-Hvorfor aktiverede du den? -Jeg så en knap og trykkede.
Sådan er jeg.
De har fundet os!
Før drømte jeg om at blive jaget af dansere.
Klap i og dans!
Hvad har jeg gjort for at fortjene dette?
Hold nu op...
Så er det nok.
Jeg hader musicals.
Fundet noget?
Artefaktet er fra Strand Theatre...
-...på 42nd Street, hvor premieren... -Rolig, Tommy Tune.
Vi låste pigerne inde i Escher-boksen.
Vi behøver en ny Escher-boks.
-Der er mange foran The Marquee. -Kan vi ødelægge det?
Busby Berkeleys flaske kan omdirigere Tin Pan Alleys kraft-
-og ødelægge lamperne.
Nogen må lade lamperne.
Ironisk nok...
...ved at steppe. Nogen må udføre et stort nummer.
Vi er jo ved at steppe os selv ihjel.
-Nej, jeg er bare med på b-holdet. -Claudia, du er vores eneste håb.
Du tager ud som en på b-holdet, men du får en plads på a-holdet.
Men ikke med det tøj.
Jeres smil skræmmer ikke mig.
Jo, det var uhyggeligt.
Snyd!
-Jeg tror, de bliver sure. -Jeg har fundet flasken.
Endelig. Distraher dem.
Hej, piger.
Det burde være tiltrækkende, men det er det ikke.
Jeg har den! Kom!
Vi kommer, Claude.
Anvend flasken!
Busby Berkeley kørte beruset, og det får fadet til at svinge-
-og ramme alle lamperne.
Kom nu, Claude!
Kast!
-Mine fødder! -Færdig!
-Sikke en sensation. -Jeg bliver øm i morgen...
-...men det her er et drømmejob! -Et drømmejob!
Hvorfor er du så ked af det, Claude?
-Du ser ud, som om nogen er død. -Ømme fødder. Det er ikke noget.
Det var nok da, du indså, at du ikke ville være forstander.
-Hvad? -Tak, mrs F.
-Jeg er bare oprigtig. -Vi troede, du ville det?
-Du sagde det mange gange. -Hør her...
Den dag indså jeg, hvor meget jeg elsker at være agent.
Jeg kan ikke kvitte det, end ikke for at blive forstander. Undskyld.
Du har intet at undskylde for. Det her er verdens bedste job.
Men hvorfor er ingen andre sure over, at vi mister det?
Det er vi, men vi tager det roligt.
Undskyld, men så må nogen være urolig.
Vi mister ikke lageret.
Det sørger jeg for.
-Jeg ved, det er vigtigt... -Du behøver ikke forklare.
-Vi støtter dig. -Jeg er bare overrasket.
Det er menneskeligt at føle tvivl. Ikke sandt?
Jeg var altid bestemt.
Det er lige meget. Jeg kender mit ansvar.
Ingen tvinger dig.
-Jeg gør det. Alle andre skal ikke... -Skidt med alle andre!
Gør, som du vil, ellers bliver du ulykkelig.
-Må jeg vælge mindet, jeg vil dele? -Vil du vise dem det?
-Det kan gå galt. -Det gør det nok.
-Hvornår får jeg sådan en? -Når jeg siger det. Her...
Har de lavet karamel her?
Det var en officersmesse.
Hjælp med løfte den.
Klokken bliver 23.35.
Fem, fire, tre, to, en.
-Vi er i det fortiden. -Nej, fortiden er her.
Det er jo helt logisk.
Det er 31. december, 1941. USA er blevet angrebet af Japan.
-Skal de i krig? -Ja, og nogen vil fortsætte festen.
Nogen bruger et artefakt til at skabe en tidsboble og stoppe tiden.
Tidsbobler og militærnægtere. Herligt.
Jeg har forsøgt at få artefaktet siden 1980'erne, en gang per år.
Fordi artefaktet aktiveredes 31. december 1941 klokken 23.35?
Meget godt-
-men gaflerne fra Versailles smider os ud ved midnat-
-når artefaktet skruer tiden tilbage.
Så du kan kun undersøge sagen 25 minutter per år?
Derfor tog jeg dig med. Nu har vi kun 22 minutter.
Det er en af tre mænd. Det der er den første.
Kaptajn Jason Fleece, som forlader sin kone og tre børn.
Det er løjtnant William Drischler. Enlig, men har en syg mor.
Det der er løjtnant Jonah Roth.
Han stak af med Laura dagen før Pearl Harbor.
-Begynd med den vrede fyr. -Hvorfor?
De andre fester, som om det er deres sidste chance, og det er det jo.
Flot! Giv mig tasken.
Undskyld, jeg hedder agent Scott Mohr.
Jeg så, at De græd. Er alt i orden?
Ja, han er min mand. Jeg er bange for, at vi mister ham.
Vi?
Jonah ved det ikke. Sig ikke noget.
Så I skal til at stifte familie? Du bør fortælle det.
Han mistede sin bror ved Pearl Harbor og vil af sted.
Bliver han for min skyld, vil han blive knust.
Jeg forstår, hvor svært det her er.
-Du vil ikke have, at han rejser. -Jeg siger alt det til fremmed.
Jeg må tilbage til Jonah.
-Det er ikke Roth. -Mærkeligt...
-Et tegn på et artefakt? -Hun fyldte glasset, men drak ikke.
Thomas Wedgewoods champagneglas.
-Det var åbenlyst. -Vi må gå.
Undskyld, men du ved, at jeg må af sted.
Jeg ved det, Jonah. Undskyld, at jeg blev oprevet.
Og du ved, han ikke rejser. Giv mig champagneglasset.
-Hvad er dette? -Et minut.
-Jeg kan holde dig i sikkerhed. -Nej, I bliver fanget her.
-Du må håbe på det bedste. -Og ellers?
Livet har gode og dårlige stunder. Her får du ikke oplevet noget.
Alle har en fremtid, også dit barn.
Er du...? Skal vi...?
-Agent Mohr. -Det er også hans.
Jonah... Ja.
12 sekunder.
Jeg ved ikke, hvad der sker, men jeg vil møde vores barn.
Det var...
Godt nytår. Du gjorde det godt. Jeg er stolt af dig.
Hvad er der? Alt vel?
Ja, jeg blev bare lidt rørt.
En mor, som er bange for, at barnet vokser op uden en far.
-Jeg tænkte ikke på det. Undskyld. -Det er fint.
Du kendte ikke til mig, far.
Hvad?
Far?
-Far? Havde du tænkt dig at sige det? -Da jeg blev anholdt for forræderi...
...var jeg sammen med en. Det var ret seriøst...
-...og hun var gravid. -Du forlod din gravide kæreste.
Hun sagde intet til mig, og hun troede, at jeg forsvandt.
-Jeg hørte det flere år senere. -Det er sandt.
Tak.
Dengang var det kun regenterne, som måtte have en fortrolig.
Det havde ikke fungeret for mig.
Arthur krævede, at agenter skulle få en fortrolig, ellers stoppede han.
Jeg måtte kæmpe for min lykke.
-Præcis som du. Vil du ikke blive... -Meget interessant og lærerigt.
-Claudia, du forstår ikke! -Jeg må have lidt tid.
Det, du vil sige, er: "Hvad sagde jeg?"
Hjælp mig, Mykes. Du kender det her sted.
-Her er det. -Godt. Hvilken en er håndbogen?
Alle sammen. Det er meget information.
Der må være en måde at beholde lageret her.
Jeg har aldrig set noget om at beholde lageret, når det skal flytte.
-Du kan ikke have læst det hele. -Ikke hver side i hver bog, men...
Stå ikke bare der. Tag en bog, og så fikser vi det her.
Vores job i dag... Hør nu efter!
Vores job i dag er tidskapslen.
Du er ligeglad.
Du mister alt det her, og alle os. Alle sammen.
Men du er ligeglad.
Undskyld, at jeg afbrød din afslutningssamtale. Jeg gør det selv.
Godt, men når du ikke kan forhindre det, så ring ikke til mig.
-Fint! -Fint!
Jeg vil ikke læse alt det her.
Fordi han er en skør gammel mand.
Jeg ser dig som en faderfigur, men du er min chef.
Du bestemmer, hvad du vil fortælle.
-Men du arbejder med din søn! -Det har vi ikke gjort i flere år.
Han lever sit eget liv nu.
-Hvornår ses I? -Han bor i San Diego.
Vi går til Comic Con sammen.
-Det her virker ikke normalt. -Jeg har det bedste af to verdener.
Jeg er far og agent.
-Hvorfor har du intet sagt? -Så ville du have mødt ham.
-Du havde villet se ham som agent. -Han så da god ud.
Hele ideen med en fortrolig er, at de er uden for lageret.
-Men... -Ingen men. Jeg vil lære dig noget.
-At uvidenhed er en velsignelse? -Nej, men skal man ikke blive skør...
...må man nu og da være selvisk.
Så du er ikke vred over, at jeg ikke vil være forstander.
Jeg er vred over, at du har hemmeligheder.
-Dobbeltmoral! -Gør som jeg siger, ikke som jeg gør.
Havde du talt med mig, kunne jeg have lært dig-
-at du ikke behøver afgøre resten af dit liv i dag.
Det er i orden at ombestemme sig, bare man er ærlig over for sig selv.
-Selv hvis man er selvisk. -Åh gud! Hun har lyttet.
Jeg vil bare have, at du er lykkelig.
Tak.
Det bedste af to verdener?
Ja, jeg har en fin søn. Han har lært mig at være en bedre far for dig.
Og jeg har lageret. Mit liv er perfekt.
-Lageret skal flyttes. -Intet er perfekt.
Jaså? Var du der til det?
For selvisk til at se andres lidelse.
Vores hemmelighed.
-Forstyrrer jeg? -Slet ikke.
Så fortsætter vi.
Velkommen til lager 13.
Det er enkelt, når man har alle fakta.
Mimis mand var gået konkurs, så Rachel gav hende penge-
-for at hun skulle holde mund om Rachels affære med spansklæreren.
Men Rachels mand kendte til den-
-og havde fortalt sin elskerinde Carly om den.
Carly har ingen hemmeligheder for sin anden partner, Nicole.
Nicole brugte en af hemmelighederne til at afpresse Maddie.
Om hvad, undrer I jer måske.
Maddie har en afhængighed.
Hun har købt japanske antikviteter på eBay for alle deres penge.
En af dem er den femhalede ræv.
Kendt i japansk folklore som en tyv og spøgefugl.
Gad vide, om I ved, at når Maddie rører ræven-
-forvandles hun til en ninja og indbrudstyv.
Ved du, at det ikke bare er mig?
Det vidste jeg ikke.
Kan jeg få mere dip, Maddie? Den er himmelsk.
Ninjaer!
Myka!
Jeg tror, at Nicole var en mand engang.
Tak, fordi du reddede mig.
Du kan regne med min støtte.
Jeg anvendte mine analytiske evner og bankede nogle folk.
Jeg tænkte bare på, hvor åbenlyst det er, at du kan lide Pete.
Kærlighed.
-Meget sjovt... -Se på dig.
Nej, Pete og jeg... Der er intet Pete og jeg. Det...
Gud, jeg er forelsket i Pete.
Jeg hader mig selv lige nu.
Alt godt må få en...
Hvad forskel gør det? Det er slut.
Er det sådan, det slutter?
Skal jeg bare forlade det?
Forlade det...
Man vier hele sit liv til noget-
-uden at have alvorlige klager.
Jeg kommer her hver dag for jeres skyld, så I kan pinge mig.
Jeg er som en slave, I kan befale over.
Jeg har faktisk mistet venner...
...familiemedlemmer og folk, jeg elskede...
...er døde i mine arme, men jeg har været tro.
Jeg gav jer alt, og nu hvor der ikke er mere at tage-
-så smutter I bare.
Hore!
Det er I!
I sælger jer til højstbydende. Vil I skride, så gør det.
Smut med jer. I vil ikke have mig, og jeg vil ikke have jer.
Hav det godt.
Tror I, at I finder en, som holder af jer, som jeg gør?
Held og lykke med at finde en, som er lige så hengiven og ofrer...
...hele sit liv...
...uden at få et tak.
Uden at få en lille smule...
...erkendelse om, at man er værdsat.
Uden det mindste tegn på, at man betyder noget for jer.
Godt så.
Det var så lidt.
Var det mr Frederic?
-Hvad var det? -Intet. Jeg mener...
Agent Jinks, det er din tur.
Kan jeg gøre det senere eller helt afstå?
-Bliv ikke som Pete. Vi skal. -Jeg ved det.
Tænk, hvis jeg ikke har et afgørende øjeblik.
Ærligt talt... Jeg har aldrig rigtig hørt hjemme her.
-Jeg er vores Marilyn. -Et monster? Jeg er Marilyn.
Du er Eddie. Pete er Herman, Myka er Lily, Artie er farfar.
Mrs Frederic følger ikke mønstret.
Steven, vi kan lade lageret afgøre, om du hører hjemme her.
Der er ting, du ikke ved om regenterne.
Kom til agent Jinks.
Claudia.
-Er du der? -Ja, Helena, skønt.
-Vi har ingen modtagelse i milten. -Du må komme ud.
Mit krympeapparat fungerer kun i tre timer.
I kan få Arties brystkasse til at eksplodere.
Vi har fundet artefaktet. Jeg tror, vi kan nå det.
Klokken sidder i Arties hjerte.
Nej, det er for farligt at føre Nautilus III ind i Arties hjerte.
Det ved vi. Steve har en plan.
Det var Claudias plan.
Det er vores eneste chance.
Jeg så en hamburger fare forbi.
-Jeg er inde i Arties hjerte. -Ser du den?
Nej, men jeg hører den.
-Tiden er gået. -Vent, der er den.
Steve, er du i hjertet?
Ja, det er jeg.
Det er jeg faktisk.
Hører du ikke hjemme her?
Ingen anden havde klaret det skud. Har du det bedre?
Ja, men ikke på grund af skuddet.
Jeg var inde i et bankende hjerte.
Jeg havde glemt det.
Det var helt ubeskriveligt. Jeg så det, jeg var der.
-Det var som... -Nirvana?
Da jeg kom til lageret, troede jeg aldrig, at jeg ville finde fred.
-Der er så meget kaos. -Men du fandt det.
Nej, jeg fik indre fred. Lageret vejledte mig.
Det er det, den her dag handler om.
Tidskapslen er ikke bare til lageret.
Ritualet er også lagerets gave til jer.
Pete, hør her. Jeg må...
-Hvad gør du? -Undskyld...
...men jeg lader ikke min fremtid afgøres af et glødende metalstykke.
Hører du det? I kan ikke flytte lageret, hvis jeg smider dig i ovnen.
-Hør lige her... -Jeg ved det.
-Jeg overreagerer. -Det er ikke det.
Jeg beklager det, jeg sagde før. Du er den sidste, jeg vil såre.
-Det var derfor... -Men jeg bliver skør uden lageret.
Jeg er vandret helt planløst rundt hele livet.
Jeg varede ikke længe som mand, soldat, secret service-agent...
Jeg har været en fiasko-
-men her i lageret er jeg den bedste version af mig selv.
-Ja, men stop. -Er jeg ikke den modige agent...
...som gør Myka tosset, hvem er jeg så?
Hold nu mund!
Sjovt... Den var god.
Men du kan tage fingerbøllen af, Steve. Jeg er ikke...
...til den slags.
-Hvad gør du? -Ingen feber.
Har du rørt ved et nymfoman-artefakt?
Jeg ved, du bekymrer dig for, hvem du bliver uden lageret.
Men det er ikke, hvor du er, som gør dig til den, du er.
Det er, hvem du er, beslutningerne, du træffer.
Ja, men jeg vil ikke miste lageret, og jeg vil ikke miste...
Pete, du mister ikke mig.
Det kan du ikke.
For...
...jeg elsker dig.
Du kyssede mig.
-Rigtigt? -Ja.
Hvad vil du gøre ved det?
Jeg elsker også dig.
Inden vi...
...går videre, vil jeg have, at du gør noget.
-Sig det ikke. -Tidskapslen!
-Du sagde det. -Ja, det må du nok vænne dig til.
Det kan være godt og dårligt. Hvornår smider vi tøjet?
Vi har jo byttet kroppe.
Det var en god dag.
Efter fem år bør jeg vel sige, at det med at du slår...
-Det tænder mig. -Det ved jeg.
Frækt...
-Folk siger, at du kan se auraer. -Ja.
-Du har en gammel sjæl. -Påmind mig ikke.
-Kun menneskers? -Nej, genstande, steder...
Du vil passe godt ind her.
Jeg dør her.
Jeg kan se det.
Jeg lover at gøre alt i min magt for at forhindre det.
Det kan du ikke...
...men det gør ingenting.
-Lad os komme i gang. -Undskyld...
-Alt vel? -Giv mig et øjeblik.
Er det hysteriske anfald ovre?
-Hvad er det? -En invitation.
-Meeka. -Myka.
-Godt at have dig med. -Du er i balance.
Hvad er det?
Forlad mig ikke!
-Du lyver. -Hvor er du, Myka?
-Du er i sikkerhed. -Vil du have en fisk?
Jeg var ung og dum.
-Dem, som gør, at du føler dig tryg. -Pandekager!
Kan jeg intet huske?
Jeg sad der bare.
Artie, hvordan kommer jeg ud herfra?
Surprise!
Du gjorde alt rigtigt.
Lad være.
Du er en forbløffende smuk kvinde.
Arkene brænder stadig!
Vi har noget at fortælle.
-Pil ikke ved tingene! -Jeg elsker dig virkelig.
Mrs F, hvorfor var Petes minde ikke kun en sag, som for os andre?
Fortæl, agent Lattimer.
Mit afgørende øjeblik er måske det hele.
Hvert minut, jeg fik lov at tilbringe med jer.
Undskyld, mrs F, jeg var bare bange.
Jeg var bange for at gå tilbage til den, jeg var før.
Men jeg har ændret mig.
Lageret og alle jer...
...har gjort mig til et bedre menneske.
Det kan være slut i morgen eller fortsætte for evigt-
-men der er intet, som kan ændre på det.
Du ødelagde måske bordet.
-Jeg har aldrig hørt dig grine. -Jeg har mange overraskelser.
-Kan vi se mere? -Ja tak.
-Vent... Jeg bliver pinget. -Tilbage til arbejdet.
Er det virkelig slut nu?
Jeg har vist sagt dette flere gange.
Det her vidunder har ingen slutning.
Mener du det? Kan jeg ikke få dig til at give et ordentligt svar?
Vi ses i morgen, Peter.
Vi ses i morgen, Irene.
Nogen i Poughkeepsie ånder ild.
-Det lyder bekendt. -Spol tilbage. Se lige hans hud.
Har han skæl?
-Skæl... -Ikke på arbejdet, okay?
-Det bliver klamt. -Hun lyver ikke.
-Jeg har en tante i nærheden. -Jeg må blive her og forske.
-Jeg siger... Nej, jeg beordrer... -Kom nu, Artie.
Jeg hverken den første eller sidst til at styre stedet.
Gør, som jeg siger.
Jeg siger ikke nej, Jack, men det her sted overtager ens liv.
-Fokuser, tak. -Det handler bare om hele mit liv.
-Muligvis... -Miss Donovan.
-Tænk ikke så meget på fremtiden. -Jeg hørte ikke, at du kom.
-Det vil du aldrig gøre. -Jack.
Nogen sagde engang til mig, at man gerne må ombestemme sig.
-Nu og da må man være selvisk. -Flytter lageret ikke?
Hvis jeg fik en krone, hver gang lageret næsten flyttede. Nu og da...
Alt vel?
Ja. I tre mindede mig bare om...
-Fortsæt. -Tilbage til arbejdet.
Når du siger "ombestemme sig"...
Jeg hader, når hun gør det.
Hvis det var Obamas basketbold...
-Egyptisk mirakel. -Det er overalt.
Uendeligt mirakel.
Rigtigt uendeligt mirakel.
Uendeligt mirakel.
Hans-Jørgen Burkal www.btistudios.com